![--47512](https://vechir.media/wp-content/uploads/2024/06/001_1.jpg)
24 Червня, 2024
вечорниці
наш запал
вечірнє місто
Святий вогонь, портал світів й вечірня «оргія»: 7 фактів про свято Купала
Автор: Артем Кузьменчук
«Чужі очі завидющі, а купальські вогні цілющі!», — так, або приблизно так казали наші предки, коли стрибали через вогнище у ніч на свято Купала.
Вірили, що ця пора магічна — коли тварини говорять, вода стає вином, цвіте папороть, зілля чарівне, а роси цілющі.
Сьогодні свято Купала дійшло до нас, як весела фольклорна вечірка з танцями й розвагами. Ділимося добіркою фактів про нього — від ворожіння до заборон й звинувачень в «бісовщині».
Історія Купала загублена у віках
Існує багато версій походження свята Купала, втім більшість з них лише гіпотези — свято давнє і його історія загублена у віках.
Кажуть, що назва Купала може бути народною інтерпретацією імені Івана Хреститиля.
Бо в ці дні християнська церква святкує Різдво Івана Предтечі, який хрестив Ісуса Христа. Мовляв, язичницьке і християнські свята так злилися.
Є думка, що назва походить від давнього слова «купіти», що значить горіти, бо вогнище століттями було символом свята. А може бути, що Купала пішло від кореня «купно» — мовляв, святкується разом, гуртом.
Івана Купала, Волинь, 1986 рік. Світлина Валерія Бєлова
![](https://vechir.media/wp-content/uploads/2024/06/photo_5348385661629087276_y.jpg)
Вогнище, як символ свята Купала
Святкове вогнище надвечір — впізнаваний символ свята Купала.
Зазвичай, це великий вогонь, біля якого на свято співали й танцювали. Могли також спалювати опудало, купальське деревце чи жердину з колесом, соломою, бочкою.
Коли вогнище ставало меншим, то через нього стрибали. Вірили в очисну силу вогню, що він може «спалити» гріхи й прокльони на людині.
Вогнище мало дотліти, а зола й недогарки з нього вважались захисниками від злих духів й вроків. Вважається, що вогонь був символом сонця, яке дає врожай (життя) і проганяє смерть (злих духів, нечисть).
Хоровод біля Купала, 1970-ті роки, м. Вінниця
![](https://vechir.media/wp-content/uploads/2024/06/photo_5348385661629087270_y.jpg)
Вечірній «портал» для нечисті
Вважалось, що літнє сонцестояння, яким відзначали свято Купала — пора магічна. Як «портал» між світами людей і духів.
Цим вікном могла скористатись нечисть, щоб наблизитись до людей і наробити їм шкоди.
Тож вечірні гуляння мали на меті відлякати капосників.
Ще на свято Купала могли не спати всю ніч. З водоймами були обережні, вважалось, що духи води чекають на жертвоприношення й можуть забрати людину.
Забороняли брати «бісівські» гроші з землі — казали, що це відьми розрахувалась з нечистю за магічне зілля, яке зібрала вночі. Взяв — й ніби поручкався з бісовщиною.
Свято Купала у Польщі, Скочув, Світлини 1970-х рр.
Й віконце у майбутнє
Водночас вважалось, що магічна пора сонцестояння дає людям можливість зазирнути у майбутнє.
Наприклад, сплітали вінки з квітів, пускали на воду й дивились, як вони пливуть. Якщо вінок потонув, то заміжжя у цьому році не чекати. Якщо стрімко плив — овва, шлюб вже не за горами! А якщо крутиться, то пара весь рік сваритись буде.
![](https://vechir.media/wp-content/uploads/2024/06/ls8td.jpg)
Ще запалювали свічки від купальського вогнища і виливали гарячий віск на холодну воду.
Візеруки воску трактували на всякий лад: хвилі на подорож, зірка на удачу, квітка на кавалера, а скриня — на добрий заробіток.
Цвіт папороті шукали поодинці
Папороть у природі не цвіте, але за легендою рослина викидала квітку саме у магічну ніч на свято Купала.
Вважалось, що людина, яка її знайде, знатиме все на світі — що інші думають, що про звірі розмовляють, що і де сховано, яким буде майбутнє.
Казали, що цвіт у кишеню не покладеш, а треба сховати в поріз на тілі. Якщо квітку комусь показати чи розказати про неї, то її сила зникне.
Свято Купала у Рожищенського районі, Волинь, 1971
![](https://vechir.media/wp-content/uploads/2024/06/rozhishchej__619265af72055.jpeg)
Купальська «оргія»
У церковних записах на території України свято Купала часто описують мало не «оргією» — його називають «сатанинським», «бісівським» й «глумом».
Коли критика Купала не допомагала вдавались до фізичних покарань. Відомо, що у 1719 році гетьман Іван Скоропадський наказав в’язати та лупцювати тих, хто бере участь у святкуванні Купала. Ще й від церкви могли за таке відлучити.
У 1723 році церковники заборонили розваги біля купальського вогню. Катерина II у 1769 році підписала указ про повну заборону свята.
Втім, традиція виявилась такою міцно, що пережила всі заборони й обмеження.
Купала на Південному Бузі. Фото 1970-х рр. м. Вінниця
![](https://vechir.media/wp-content/uploads/2024/06/7gvzo.jpg)
Леся Українка писала про свято Купала
У 1893 році українська поетка написала замітку про свято Купала для журналу «Житє і слово» Івана Франка.
Леся Українка, Чернівці, 1901 рік
![](https://vechir.media/wp-content/uploads/2024/06/55b1fa16-4ae8-4148-9318-2076075484ba_cx1_cy34_cw97_w1023_r1_s.avif)
Розповіла читачам, що Ковельщині головним атрибутом свята було вогнище за селом — чим вище, тим краще.
Для нього сільські парубки крали (саме крали, а не просили) великого кошика. Тягли його селом зі співами, а люди давали їм різне для вогню — тріски, поліна, старі кошики.
Хто хотів подивитись на вогнище, теж мав щось брати з собою для вогню. Інакше — «Хто прийде без поліна, той піде без коліна».
Коли горів вогонь, то хлопці й дівчата змагались в жартах й витівках — співали насмішливих пісень, наздоганяли одне одного.
Вогонь не гасили, він мав сам дотліти до останку.
Пізніше Леся Українка у своїй поемі «Лісова пісня» (1911) романтизувала купальський образ мавки — насправді, моторошних і лихих міфічних істот.
![](https://vechir.media/wp-content/uploads/2024/06/mavka-2.jpg)
Свято Купала надихало
Леся Українка описала текстом свята Купала, а художника Івана Соколова так вразили українські обряди в цей день, то що він написав кілька картин про них.
У 1856 році він створив сюжет «Ніч на Івана Купала». На ньому зображено гурт людей, який зібрався біля святкового вогнища.
![](https://vechir.media/wp-content/uploads/2024/06/001-2.jpg)
А в 1860-ті роки Соколов написав картину «Дівчата ворожать у ніч під Івана Купала». Це історія про українок, які у купальську ніч відправились на човні ворожити на вінках.
![](https://vechir.media/wp-content/uploads/2024/06/107447533_10157339477638144_1345741128235519788_n-scaled.jpg)
Сучасні українці знайомляться у дейтинг-додатках, а не біля купальських вогнищ.
Шанси на успішні стосунки прораховують з психотерапевтами, а не ворожать на віночках.
Втім це не забороняє нам берегти купальські традиції предків — як частину нашої історії й культури.
Ще про вечірні традиції:
![Артем Кузьменчук](https://vechir.media/wp-content/uploads/2024/03/dsc05409-kopiya-scaled.jpg)
Ось, може вас зацікавить цим вечором
Ось про що ми пишемо в інших рубриках
Вечір Каберне Совіньйону: 5 вин України з винограду, якого кличуть «червоним королем»
![](https://vechir.media/wp-content/uploads/2024/08/20231028_175704_2-scaled.jpg)
Маски зірвані: Klavdia Petrivna відкрила обличчя і на перший сольник зібрала два «Палаци Спорту»
![](https://vechir.media/wp-content/uploads/2024/09/klavdia-petrivna_004.jpeg)
«Бачать» вухами та зимують у холодильниках: як проводять вечори українські кажани
![](https://vechir.media/wp-content/uploads/2024/09/6db3224b-76d4-4ab2-a6ff-534e13b38be8-1.jpg)
«Стрес на роботі такий, що одразу схудла на 5 кг»: трудові будні й вечори українок, які виїхали за кордон через війну
![](https://vechir.media/wp-content/uploads/2024/09/obkladynka.png)
5 раз хвали, 1 раз свари: психолог поділився формулою щасливих вечорів у парі
![](https://vechir.media/wp-content/uploads/2024/08/dyzajn-bez-nazvy-5.png)
«Бути чи не бути разом»: чи можливо відновити довіру після зради?
![](https://vechir.media/wp-content/uploads/2024/08/untitled-design-2.png)