![--28036](https://vechir.media/wp-content/uploads/2023/12/kaver-1-obr.png)
11 Грудня, 2023
вечірнє місто
«Тільки не цілуй»: як вечорами джиу джитсу вчать поранені воїни з ампутованими кінцівками. Репортаж
Автор: Ольга Бродська
Затишний грудневий вечір. Справа – ліс, зліва – лікарня «Феофанія». У корпусах світяться вікна. Схоже на заміський готель. Але тут нема туристів.
Сюди потрапляють не за власним бажанням. Проте поряд з болем у лікарні живе надія.
На прохідній зустрічає Таїсія: тренерка з бойового мистецтва джиу джитсу. На третьому поверсі одного з корпусів вона проводить тренування для поранених бійців ЗСУ з ампутаціями.
Розбувайтесь і залізайте
– Я професійна спортсменка. Вчу дорослих та дітей, досвідчених і новачків.
У «Феофанії» в Києві багато уваги приділяють реабілітації військових, і я доєдналась.
![Тренерка з джиу джитсу Таїсія сидить на матах у лікарні «Феофанія»](https://vechir.media/wp-content/uploads/2023/12/img_2512-scaled.jpeg)
Чи є спеціальні курси для роботи з пораненими? Ні. Але джиу джитсу – інклюзивний вид спорту і багато вправ можна виконувати, навіть якщо відсутня кінцівка.
Це важливо, щоб заново вивчити своє тіло і навчити його рухатись так, як тобі потрібно.
Ще в цьому бойовому мистецтві не треба ставати у стійку. Можна одразу почати з боротьби в партері.
В джиу мене підкупає, що може виграти менш сильна людина завдяки знанню техніки.
Спецзали для тренувань не було: нею став коридор. Скляні двері закрили з одного боку, розклали на підлозі мати, поставили стільчики. Вийшло незвично, але зручно.
17:25. Таїсія перевдягається у форму та знімає взуття:
– Ви теж розбувайтесь та залізайте.
Я не спішу: холодно навіть дивитись на її босі ноги. Тим часом до зали заходять на тренування Саша та Вітя.
![Милиця та один капець у спортзалі лікарні «Феофанія»](https://vechir.media/wp-content/uploads/2023/12/img_2523-scaled.jpeg)
За ними трохи пізніше Стас:
– Ви що, раніше почали? У мене ж графік – я дивився серіал!
Так смачно тренуєтесь, можна з вами?
Всі заходять на мати.
![Троє поранених бійців з ампутаціями на тренуванні з джиу джитсу у лікарні «Феофанія»](https://vechir.media/wp-content/uploads/2023/12/img_2625-scaled.jpeg)
Я теж, займаю місце під стінкою. Таїсія питає хлопців про самопочуття і пропонує:
– Зробимо під Новий Рік турнір двох левів? Подумайте, буде круто. А поки розминка.
Джиу джитсу – японське бойове мистецтво. В його основі – боротьба на землі. Треба бути гнучким, вміти перекочуватися, повзати у різні боки та робити захвати.
![Тренування з джиу джитсу у лікарні «Феофанія» бійців з ампутаціями](https://vechir.media/wp-content/uploads/2023/12/img_2522-scaled.jpeg)
Тому розминка починається з кувирків. До зали заходить дівчина у спортивному костюмі:
– Ви так смачно тренуєтесь, можна з вами?
![Дівчина розтягується на тренуванні з джиу джитсу](https://vechir.media/wp-content/uploads/2023/12/img_2527-scaled.jpeg)
Таїсія не проти.
«Креветка». Реабілітація спортом
З однією ногою кувиркатися складніше, тому хлопці вчаться робити це заново. Але найгірше виходить у дівчини з класичним набором кінцівок. Залу наповнює сміх: хтось валиться на бік, у когось не виходить взагалі:
– У мене нога зараз відсутня – пішла у відпустку, – жартує Вітя. – Скоро повернеться.
![Боєць з ампетацією Вітя у лікарні «Феофанія»](https://vechir.media/wp-content/uploads/2023/12/img_2642-scaled.jpeg)
Вітя професійно займався бігом та велоспортом. У нього борода, зелена футболка і відмінне почуття гумору. Каже, що джиу джитсу – це для нього відпочинок:
– Я бігав та їздив марафони та ультрамарафони: біг від 42 км, гірський велосипед від 60 км. І перше, що хочу зробити після одужання та протезування, – пробігти повний марафон у 42 км.
Коли ще не втратив кінцівку, хотів пробігти цей же марафон у повному обмундируванні: берци, бронік, форма. Зараз ця ідея мінуснулась. Спочатку просто пробіжу. Але потім повернусь до цієї ідеї. Обовʼязково.
![Троє бійців з ампутаціями на тренуванні з джиу джитсу у лікарні «Феофанія»](https://vechir.media/wp-content/uploads/2023/12/img_2564-scaled.jpeg)
Протези бійцям надають безкоштовно. Вони бувають різні. Кому який – визначає комісія.
Якщо людина планує вести активний спосіб життя і може переконати у цьому комісію, – буде електричний. Такий уже видали Саші.
Для бігу потрібен спецпротез. На нього чекає Вітя.
Стас не спортсмен, тому його протез – механічний.
– Тепер розтяжка, – скеровує групу Таїсія.
![Двоє бійців з ампутаціями на тренуванні з джиу джитсу у лікарні «Феофанія», розтяжка](https://vechir.media/wp-content/uploads/2023/12/img_2525-scaled.jpeg)
За розтяжкою вправа «креветка»: відпрацювання одного з ключових рухів. Саме креветкою можна звільнитись від захвату.
Тож добряче розпарений народ поповз боком в інший кінець зали. Сміх не вщухає. У дівчини в спортивному костюмі не виходить взагалі. Вона з цим змирилась і просто заворожено дивиться на хлопців.
Піца на місці?
Стас відходить з матів до батареї погріти ногу:
– Ще не відновилась. Німіє. Складно тренуватись.
![Троє бійців з ампутаціями на тренуванні з джиу джитсу у лікарні «Феофанія»](https://vechir.media/wp-content/uploads/2023/12/img_2571-scaled.jpeg)
Стас – будівельник. Спортом раніше не займався, і зараз йому непросто. Плюс зранку та вдень у хлопців заняття з фізіотерапії та плавання.
Джиу – третє тренування за день: навантаження добряче.
Найкраще виходить у Саші: тренується уже місяць, не пропускає.
![Військовий Саша з ампутацією на тренуванні з джиу джитсу у лікарні «Феофанія»](https://vechir.media/wp-content/uploads/2023/12/img_2638-scaled.jpeg)
Сьогодні він в оранжевій футболці, з жовто-блакитним браслетом і з мішком підколів для Віті:
– Шо ти, піцу їв? Вона ще на місці?
Саша з 18 років у війську. Професійний військовослужбовець. Він у відмінній фізичній формі і часто з сидячого положення піднімається одразу на ногу:
– Я тут пʼятий місяць, два з них опановую протез. Хожу на біговій доріжці. Уже можу задом, боком – по-різному. Скоро побіжу.
Тільки не цілуй
Розминка позаду: тепер – відпрацювання задушливих прийомів.
Таїсія показує – хлопці відтворюють.
Один лежить – інший душить.
До дверей підійшов чоловік у картатій сорочці. Офігів і пішов.
– Тільки ніжно, – каже Вітя Саші.
– Як з дівчиною?
– Як з побратимом!
![Двоє бійців з ампутаціями на тренуванні з джиу джитсу у лікарні «Феофанія» відпрацьовують задушливий захват](https://vechir.media/wp-content/uploads/2023/12/img_2572-scaled.jpeg)
Вони не служили разом, познайомились уже тут. Відчуття, наче разом пройшли пекло і знають одне одного десятки років.
– Тільки не цілуй, – просить Саша
– Ну ладно, просто пошепчу тобі на вушко, – каже він і робить захват.
Саша двічі стукає долонею по мату: сигнал, що прийом виконаний правильно і йому не надходить кисень.
Після занять часто болять кадики: це нормально.
Соціалізація
По черзі всі троє відпрацювали кілька захватів і креветкових тікань з міцних «дружніх» обіймів.
![Троє бійців з ампутаціями на тренуванні з джиу джитсу у лікарні «Феофанія»](https://vechir.media/wp-content/uploads/2023/12/img_2614-scaled.jpeg)
Півтори години минули, тренування завершено. Сьогодні вівторок, наступне у четвер. І так щотижня.
– Мені болить, що тут близько 100 поранених з ампутаціями, які уже могли б займатись, а ходить до 10 чоловік, – ділиться тренерка.
Сподіваюся, буде ходити більше. Найгірше після таких поранень – лишатися самому.
Тут вони спілкуються, сміються. А можуть і чимось глибоким поділитися одне з одним. Просто поговорити.
…Був один хлопець. Лежав, ні з ким не спілкувався. Виписався, приїхав додому до нареченої. І вчинив суїцид.
Таких випадків, на жаль, багато. Я бачу, що не всім тренуватися легко. Іноді мене можуть звинуватити у тому, що щось болить потім. Але я бачу результат. Тому буду продовжувати.
![Двоє бійців з ампутаціями на тренуванні з джиу джитсу у лікарні «Феофанія» та їхня тренерка Таїсія](https://vechir.media/wp-content/uploads/2023/12/img_2579-scaled.jpeg)
Йдемо з Таїсією на КПП. «Феофанія» знову стає схожою на готель. Скоро на трьох різних протезах звідти вийдуть жити три різні життя Стас, Вітя і Саша.
І я не заздрю грабіжникам, як ті раптом захочуть вкрасти їхні гаманці. Пара задушливих прийомів – і самі опиняться тут.
Більше про військових та допомогу війську:
- «Втомився, але знаю, що машина може врятувати комусь життя»: вечори волонтера, який ганяє авто для ЗСУ
- Готував їсти побратимам, поки росіяни мінялися: як годував військових тік-токер «Той повар з 0»
- «Вечорами наші ноги носили заряджати»: як і навіщо ветерани на протезах йшли Карпатами з мішками піску на спинах
![Ольга Бродська](https://vechir.media/wp-content/uploads/2023/04/f79937dc-ff03-4a91-93fc-756e660e384c.jpeg)
Ось, може вас зацікавить цим вечором
Ось про що ми пишемо в інших рубриках
Вечір Каберне Совіньйону: 5 вин України з винограду, якого кличуть «червоним королем»
![](https://vechir.media/wp-content/uploads/2024/08/20231028_175704_2-scaled.jpg)
Маски зірвані: Klavdia Petrivna відкрила обличчя і на перший сольник зібрала два «Палаци Спорту»
![](https://vechir.media/wp-content/uploads/2024/09/klavdia-petrivna_004.jpeg)
«Бачать» вухами та зимують у холодильниках: як проводять вечори українські кажани
![](https://vechir.media/wp-content/uploads/2024/09/6db3224b-76d4-4ab2-a6ff-534e13b38be8-1.jpg)
«Стрес на роботі такий, що одразу схудла на 5 кг»: трудові будні й вечори українок, які виїхали за кордон через війну
![](https://vechir.media/wp-content/uploads/2024/09/obkladynka.png)
5 раз хвали, 1 раз свари: психолог поділився формулою щасливих вечорів у парі
![](https://vechir.media/wp-content/uploads/2024/08/dyzajn-bez-nazvy-5.png)
«Бути чи не бути разом»: чи можливо відновити довіру після зради?
![](https://vechir.media/wp-content/uploads/2024/08/untitled-design-2.png)